![Taktikken lykkedes, men resultatet udeblev](/sites/default/files/styles/article_full/public/media/migrate/2009-10-22/7.jpg?itok=nQyfmVIt)
Taktikken lykkedes, men resultatet udeblev
En del ændringer i startopstillingen
Der blev løftet et øjenbryn eller tre, da løvernes startopstilling blev offentliggjort, idet den rummede overraskelser i alle tre kæder: Ulrik Laursen var med i centerforsvaret i stedet for Peter Larsson, Hjalte Nørregaard gjorde comeback og dannede central midtbane med Thomas Kristensen, og i angrebet spillede Dame N’Doye på top med en hængende Jesper Grønkjær bag sig, mens brasilianerne begge tog plads på bænken.
PSV mønstrede en startopstilling med en svensker, en bulgarer, en belgier, en mexicaner, en serber, en brasilianer, en ungarer – og fire hollændere. Og de kom absolut ikke blæsende til angreb fra første fløjt, men tog det forholdsvis stille og roligt. Gæsterne kom derimod fint i gang, viste stor spillelyst og kampgejst og fik en farlig dødboldmulighed allerede efter 6 minutter, da N’Doye blev nedlagt bagfra nede i venstre hjørne. Laursen kom højest til frisparket, men N’Doye lavede frispark på Isaksson inde foran mål.
Efter en halv snes minutter begik Antonsson dog en slem fejl i opspillet, men heldigvis reagerede Laursen lynhurtigt og trådt et skridt frem, så Reis var offside, da han blev spillet helt fri. Ellers var det småt med dramatiske aktioner, og det skyldes ikke mindst, at københavnernes taktiske koncept med at stå tæt og kompakt i kæderne og satse på kontra, lykkedes ganske fint. Hjalte og TK sled godt på den centrale midtbane, Kvist og Hutchinson ligeså på kanterne, og den bevægelige Grønkjær var i fin form og stod for flere gode detaljer i det opbyggende spil, ligesom han arbejdede godt som fremskudt på midtbanen, når PSV havde bolden.
Wiland reddede straffe - og Antonsson
Midt i halvlegen kunne man tydeligt høre, at der var ca. 700 FCK-fans på stadion, der bekendtgjorde at ”her regér FCK” – hvilket ikke var helt forkert, for de gjorde godt og de gjorde det svært for PSV at komme i gang med deres spil og komme frem til chancer.
Men lidt efter den halve time kom der alligevel en sprække i muren, og igen var det Anton, der var ”synderen”, da han ikke fik fat i en pasning fra Pospech nede foran eget straffesparksfelt, og så slap Reis helt fri i feltet. Den svenske stopper nåede dog tilbage og tacklede ham bagfra, men det medførte uundgåeligt et straffespark og et gult kort.
Heldigvis blev han reddet af Johan Wiland, der kiggede Reis ud og snuppede det hårde, men ikke særligt velplacerede straffespark, der sad lige til højre for keeperen. Det var sådan set det eneste farlige forsøg, PSV havde i hele halvlegen – og den var som sagt ikke ”selvskabt”. Faktisk sluttede halvlegen med et længerevarende FCK-angreb, men skal man indvende noget mod de første 45 minutter – bortset fra straffesparket – så var det, at løverne heller ikke formåede at skabe egentlige afslutninger, der kunne udfordre svenske Andreas Isaksson i PSV-målet.
Intens og jævnbyrdig affære
2. halvleg fortsatte hvor 1. halvleg slap, dvs en meget lige og jævnbyrdig affære med meget spil midt på banen og få målchancer. Grønkjær gjorde sit til at øge tændingen og intensiteten i kampen med flere hårde nærkampe og småskænderier med PSV-spillerne, hvilket også indbragte ham et gult kort efter at han havde plantet en hånd i ansigtet på Pieters under en duel. Kort efter blev han groft nedlagt af PSV-anfører Simons, som også blev advaret, men ellers var der ikke tale om nogen hårdt spillet kamp.
PSV havde stadig problemer med at få deres normale spil til at køre, men københavnerne lod sig ikke lokke ud af den kompakte organisation, der viste sig at være en fortrinlig opskrift til at dæmme op for de boldsikre hollændere. Samtidig tog man chancen, når kontramulighederne viste sig – hvilket ofte skete på baggrund af københavnske bolderobringer. F.eks. efter en lille times tid, da Kvist tacklede bolden til sig midt på egen halvdel. TK overtog og sendte Pospech af sted langs højrekanten, han sled sig fri af to modstandere og slog et udmærket indlæg i feltet mod N’Doye, som Isaksson dog sikrede sig.
Kort efter havde TK selv et udmærket fladt langskud, og i den modsatte ende viste PSV tænder, da den store Engelaar slap fri i venstre side og sparkede på mål, men Anton fik blokeret, så bolden strøg i sidenettet.
Efter præcis en time foretog PSV en dobbeltudskiftning i et forsøg på at tilføre mere angrebspower, men først en halv snes minutter lykkedes det at komme frem til noget, da Reis tæt under mål firsttimede på et indlæg fra venstre side, men Johan Wiland afværgede men en flot refleksredning.
Pludselig var det PSV, der slog kontra...
Kort efter kreerede gæsterne en ny god kontramulighed, da N’Doye snuppede bolden fra en uopmærksom hollænder og Grønkjær strøg af sted langs venstrekanten og mod baglinien, men desværre fandt han ikke N’Doye igen med sit indlæg. Desværre blev Pospech – som ivrigt var stødt med frem, da kontrachancen bød sig – overspillet i sit tilbageløb, da PSV slog en lang bold frem mod ungareren Dzsudzsak, så han fik plads til at slå et indlæg, og inde foran mål dukkede Reis op mellem Anton og Laursen og kastede sig frem og flugtede bolden ind bag en chanceløs Wiland.
En bitter pille at sluge, selv om hjemmeholdet ubestrideligt havde haft de største chancer hidtil i kampen – men løverne gav ikke op, og Ståle skiftede resolut tre friske folk ind: Ailton, Santin og Vingaard afløste N’Doye, TK og Hjalte. Det betød et 3 mands-angreb med Ailton i højre, Santin i midten og Grønkjær i venstre side, og allerede minuttet efter var det ved at give resultat. Igen var optakten en ihærdig dansk bolderobring, da tre mand i fællesskab pillede bolden fra indskiftede Toivonen og startede kontra. Grønkjær drev bolden frem i venstre side, og da Santin og Ailton var tæt markeret inde foran, afsluttede han fladt fra spids vinkel, men Isaksson dykkede godt ned og snuppede den.
Stor chance for udligning langt inde i overtiden
De sidste 10 minutter af kampen var det gæsterne, der flittigt og optimistisk pressede på, men stadig uden at komme frem til de helt åbne chancer – indtil langt inde i de 4 minutters overtid. Ailton headede en bold ned til Santin, der trykkede af fra spids vinkel og inde foran mål var Ailton meget tæt på at styre bolden i nettet med hælen, men Isaksson havde smidt sig og fik blokeret forsøget, der med en smule held havde givet en sen udligning.
Det blev imidlertid heller ikke til point i denne omgang, men indsatsen og det taktiske oplæg kan der ikke indvendes noget mod. Selv om PSV langt fra var overbevisende, hvilket FCK’erne har deres del af æren for, skal man heller ikke glemme, at de er ubesejrede i denne sæson i såvel den hjemlige liga som europæisk fodbold. Så det er absolut ikke et hvilket som helst hold, som man bare tager ned og banker – netop derfor kan man godt ærgre sig over, at det ikke blev til bare et enkelt point, der ville have gjort en stor forskel i kampen om avancement fra gruppen!